Така ми казаха.
Това е добре.
Действай какво чакаш?
Умряла работа. Давай по- бързо.
Виж се само. На баба ми приличаш.
Г- це Джонсън,
училищното настоятелство може да поиска уволнението ви.
Никого не сте информирали.
Кого да информирам? Децата решиха да отидат на лунапарк.
И ми позволиха да ги придружа.
Те ли платиха за вас? - Не, аз платих за тях.
Бях трогната от поканата.
Това да не е случайно,
наградата им, че четат поезия?
В моя час, поезията, сама по себе си е награда.
Анджела, прочети първия ред?
"Предястия. Скариди на филийки, изпечени на грил. "
Това е фотокопие на меню. - Правилно.
От "Цъфналата Праскова" е- най- добрият ресторант в града.
Чували ли сте го? - Да.
Бил много скъп.
Добре ли ви звучи?
Който спечели конкурса Дилан- Дилан,
ще вечеря там с мен.
Какъв е тоя конкурс Дилан - Дилан?
Съществува Боб Дилан,
който вече четохме.
А още и
Дилан Томас,
който също е писал стихове.
Ако откриете стихотворение на Дилан Томас,
което да прилича на стихотворение на Боб Дилан,
печелите конкурса Дилан - Дилан.
Всяко шибано стихотворение на Дилан Томас е за смъртта.
Откъде да знаем кое е вярното?
"Снайперистът повали го и пръсна мозъка му в миг.
Кой би помислил, че тази долина
зелена тъй ще се напой с кръв?"
Човече, намерил си нещо тип Рамбо - Шварценегер.
Нали трябва да е за убиване? - Не.
Да...
но не се връзва с "не бих се крил".
Я какъв литературен критик се извъди?
Благодаря.
Чуйте това.
"Недей потъва кротко на добрата нощ в тъмата.
Старостта е редно да беснее.
Срещу помръкването на светлината."
Къде е кода за "смърт"?
Под "нощ" се има предвид "смърт".
"Недей потъва кротко на добрата нощ в тъмата."
Да, но "добрата" е ирония.
Също като "Безсилно няма да заплача."
Означава "не се давай лесно" - Спечелихме си пиле.
Резултатите от конкурса Дилан - Дилан са известни.
Победителите са...
Извинете, г- це Джонсън.
Раул, Дюрел и Кали!
Поздравления.
Ето ти сертификата! - Поздравления.
Поздравления Кали.
Но в класа няма загубили.
Всеки ще си избере награда от кутията.
Защо награда като са сбъркали?
Много грешни отговори са нужни, за да се стигне до верния.
Не може всеки да е прав. Освен нас!
Хайде, идвайте.
Г- це Джонсън? - Да, Кали.
Исках да говоря с вас за вечерята.
Не мога да дойда. - Защо?
Вечер работя в супермаркет
Не можеш ли да се освободиш?
Не, има много строг график.
Все пак ви благодаря. - Добре.
Жалко.
Щом ти не можеш да дойдеш ще ти донесем вечеря.
Наистина ли?
Приемам поръчката, г- це Робъртс.
Едва успях да паркирам.
И аз сега пристигам.
Много си хубав. - Харесва ли ви якето?
Фантастично е.
Пипнете. Истинска кожа.
Къде е Кали?
Тя е на работа. А Дюрел къде е?
И той е на работа.
Значи сме само двамата, красавецо.
Така изглежда.
Първо дамите.
Благодаря.
Сигурна ли сте, че имат пиле?
Може ли да ви кажа специалитетите ни?
Фоа гра с пушена патица и фурми върху булгур,
сьомга тартар върху картофено канапе
с диви гъби и копър.
За предястие ви препоръчвам
плато от раци,
консервирана змиорка и омари.
Всичко е много добро.
Може ли да помислим? - Да.
Благодаря.
Сигурна ли сте, че имат пиле? - Да.
Ето го тук на френски.
Когато келнерът се върне, ти говори с него.
Ще е добра практика за интервютата за летни служби.
Не мога. Мисли ме за сбъркан.
Не е вярно. Ти имаш чар.
Гледай го в очите и му говори като на всеки друг.
Повикай го.
Хайде, просто кимни леко.
Готови ли сте? - За мен пиле.
Цяло.
За мен същото.
И едно за вкъщи.
За вкъщи. Благодаря.
Г- це Джонсън?
дали може следващите 2 дни...
Всичко наред ли е? - Да, благодаря.
Добре.
Не се сърдете, но трябва да отсъствам 2 дни...
Важно е.
Кажи ми причината. - Имам си работа.
Трябва да изкарам пари да платя на един.
И е толкова важно, че да изпуснеш училище?
Трябва да платя това яке.
Взех го за 200 $ от един на улицата.
Мога да му го платя в петък.
Защо не го купи в магазин?
Знаете ли колко би струвало?
Трябваше ми спешно. Той ми направи отстъпка.
Вероятно е крадено.
Ще работиш ли или и ти ще откраднеш, за да му платиш?
Трябва да му платя.
Иначе ще ме убие.
Нямах какво да облека!
Добре, аз ще ти ги дам назаем.
Не мога да приема. Учителите са бедни.
Нямаш избор?
Ако не му платиш ще те убие.
Ако избягаш от училище, ще кажа на баща ти и той ще те убие.
Аз съм единственото ти спасение.
Но имам едно условие. - Тежко ли е?
Много тежко. - Искате лихва?
Повече. - Господи, какво може да е?
Искате ли десерт? - Не!
Още вино? - Не, благодаря.
Кафе? - Говорим бе, човек!
Е, какво е условието?
Ще ми върнеш заема в деня на дипломирането си.
А ако не завърша?
Никога няма да ми платиш.
Но знам, че ако ми обещаеш,
ще удържиш на думата си.
Е, какво ще кажеш?
Защо толкова ви е грижа дали ще завърша?
Странно е, нали?
Добре, ще ви върна заема.
Имате думата ми.
Якето е много хубаво.
Благодаря.
- Хей. - Здравейте.
Как си? - Добре.
За пръв път нося храна в супермаркет.
Подушвам я оттук. Благодаря.
Раул каза, че ако не ти харесва, ще те отърве.
Как пък не!
Кали, би ли помогнала в сектор 3?
Идвам ей сега.
Знаеш ли Кали,
между нас казано,
при твоите оценки мястото ти е в специализиран клас по английски.
Но аз ще уча в "Клиървю".
Не го ли знаехте от досието ми?
Не, не знаех.
По средата на срока? Местите ли се?
Не, бременна съм.
Започва да си личи и решиха, че е време.
Кой реши, че е време? - Училището. Не държат бременни.
В "Клиървю" имат добра програма за млади майки.
Преподават и грижи за бебето.
Ще ми бъде полезно.
"Човечеството за да унижите, изкуството му първо принизете. "
Това съм го чел на стена.
Каква е кодовата дума? - Веселбата в лунапарка.
Тя ни е запазена марка.
Някой знае ли, къде са Дюрел и Лайънъл?
Дюрел и Лайънъл. - Тук са някъде.
Каква ни е наградата за това?
Това, че ще го научите е наградата.
Да умееш да четеш и разбираш е наградата.
Да умееш да мислиш.
Аз мога да мисля.
Можеш и да тичаш, но ако тренираш е друго.
Умът е като мускул.
Ако искаш да е силен трябва да го тренираш.
Всеки нов факт ви дава нов избор.
Всяка нова идея ви дава нов мускул.
Такива мускули ще ви направят силни.
Те са вашето оръжие. А в този несигурен свят
искам да сте въоръжени.
И това ще стане със стихове? - Да.
Опитайте. И без това седите тук.
Ако в края на срока,
не сте по-бързи, по-силни и по- умни,
нищо няма да сте загубили.
Но ако сте,
много по- трудно ще е да бъдете победени.
Какво значи:"Наемете идиоти да рисуват със студена светлина и гореща сянка"?
Това е сарказъм, Раул.
Светлината по принцип е гореща, нали?
А каква е сянката? - Студена?
Именно. Но ако наемеш идиот той ще го направи наопаки.
Не го раздухвай, Луан.
Трябва да ми помогнете. Не знаете колко умна е Кали.
Знам. И нищо не мога да направя.
Това ме вбесява!
Как смеят някакви лицемери от комисията
да съдят морала на Кали Робъртс?
В съседната стая има родители.
Нищо. Ще се боря срещу това.
Ще заклеймя комисията в открито писмо до вестника.
Не бива да го правиш. - И защо не?
Комисията няма нищо общо.
Предпочитаме такива момичета да отидат в програмата на "Клиървю".
Я почакайте.
Значи това не е правило, а ваше предпочитание?
Да, така е.
И Кали може да учи където иска?
Включително и тук? - Ако не отсъства над 30 дни, да.
След раждането може да се върне.
Но много малко такива момичета се връщат в училище.
Разбирам.
Карате ги да мислят, че трябва да напуснат.
Изтиквате ги отрано. Правите живота им по- труден
и безнадежден.
Правя каквото трябва.
Опасно е бременна да посещава часовете.
Тя не служи за назидание, а е символ на престиж. Става звезда.
Не всяка забременява случайно.
Бременността е заразна.
Кой е?
Луан Джонсън, учителката на Кали.
Здравейте.
Кали се приготвя за работа.
Заповядайте.
Здравей.
Какво правиш? - Гледам телевизия.
Как се казваш? - Тиша.
Хубаво име. - Умира за телевизия.
Защо не си в леглото? Хайде.
Кали, мила, учителката ти е тук.
Здравей. - Здравей.
Извинявай, че нахълтах така, но имам чудесна новина.
Исках да ти я кажа лично.
Не нужно да ходиш в "Клиървю".
Правилата не ти забраняват да останеш където си.
Но тя се записа в "Клиървю".
Не е нужно да ходи там.
Приятелят ми иска да отида там.
За да се науча как да гледам бебето.
Не разбирам.
Не искаш ли да останеш в "Паркмонт"?
Искам, но трябва да усвоя някои неща.
Местим се да живеем сами и...
Кали, не пропилявай шанса да станеш нещо.
Приятелят ми беше прав.
Каза, че сигурно ще се помъчите да ме разубедите.
Знаете ли какво каза?
Каза, че сигурно мразите мъжете.
Не сте омъжена и не искате никои друг да е.
Че за това се бъркате в живота на другите.
Не казвам, че мисля като него.
Приятелят ти греши.
Бях омъжена.
Бях и бременна.
Какво се случи?
Разведохме се.
Направих аборт.
Той ме биеше.
Понякога правиш грешка,
но вървиш напред.
Не ме докосвай.
Присвои си нещо мое.
Тя сама дойде при мен.
А и трябва да си имаш такова нещо.
Мъртъв си.
Здравейте г- це Джонсън.
От седмица не съм ви виждала.
Реших, че сте забравили пътя до училище.
И дойдох да ви го покажа.
Прибирайте се вътре.
И да си почистите кочината.
Аз съм Луан Джонсън.
Знам коя си.
Бялата кучка дето обърква главите на децата ми.
Моля?
Момчетата ми вече няма да стъпят в училище.
Не искате да учат? - Точно тъй.
Видях какво мъкнат у дома. Поезия и разни щуротии.
Губят си времето. Имат по важна работа.
Да завършат гимназия не е ли важно за бъдещето им?
Тяхното бъдеще е друго.
Не отглеждам доктори и адвокати Има сметки за плащане.
Сега се омитай.
Търси си други бедняци, които да спасяваш.
"По- лесно е на враг да простиш,
отколкото да простиш на приятел.
Човекът позволил да го нараниш,
заслужава отмъщението ти.
И то ще го сполети. "
Това мафиот ли го е писал?
Да довършим стихотворението утре.
Поработете над речниците си.
Не ми се пише речник.
Недей тогава.
Да не би да имам избор?
Няма да ме оставите да не си науча речника, нали?
Така е. Трябва да работиш над него.
Думите съставят мислите, без тях не можем да разсъждаваме.
Моля ви.
Хайде, няма да ни остави на мира.
Учителка? Да говоря с някаква си учителка?
Какво ще ми помогне тя?
Г- це Джонсън! Трябва да говорим с вас.
Няма за какво да говорим! - Ти кой си? Супермен?
Да не би не те лови куршум? Хайде, кажи...
Хайде, кажи й какво си намислил!
Въоръжен е. - Млъкни! Това си е моя работа.
Работата ти да умреш ли е? Не!
Оня побъркан Шорти е излязъл от затвора.
Казва, че Емилио ме е отнел от него
и сега иска да го убие.
Тогава ще отидем в полицията.
Нищо не можете да направите.
Той иска да ме убие. Единствения начин да го спра
е да го изпреваря.
Така се уреждат тия неща.
Емилио почакай! Нека го обсъдим.
Ела у дома. - Да, бе.
Твърде горд си да се криеш?
Ще кръстосваш улиците цяла нощ?
Хайде, ела. - Моля те.
Моля те, върви.
Върви.
Да те закараме ли? - Не, вървете.
Момчето на твоята възраст ли е?
- Да. - В "Паркмонт" ли учи?
Няма да ви кажа името му.
Добре, недей.
Но ако кажеш на г- н Гранди за него,
не за заплахата, а че взима наркотици
той ще го предаде на съда за малолетни.
Когато излезе
ще е детоксикиран и вече няма да иска да те убива.
Не мога да доноснича.
Вярно. По- добре го убий.
Вие не разбирате.
Веднъж ме попита как ще те спася от живота ти.
Ето как. Това е моментът.
Точно сега.
Можеш завинаги да промениш живота си.
Емилио?
Г- н Гранди. - Проблем ли има?
Нямате ли час? - Да, закъснявам.
Исках да попитам дали Емилио Рамирес е идвал при вас сутринта?
Да. - О, слава богу.
Говорихте ли с него? - Не, отпратих го.
Как така?
Така, отпратих го. - Защо?
Защото не почука, г-це Джонсън.
Защото не е почукал?
Да. Опитвам се да науча тия деца как се живее в света.
В света не нахлуваш в нечии кабинет.
Защото не е почукал!?
По дяволите!
Луан.
Дойде полиция при г- н Гранди.
Намерили са Емилио Рамирес на три пресечки от училището.
Бил е прострелян тази сутрин.
Мъртъв ли е?
Мъртъв е. Много съжалявам.
Сега ли ще им кажеш?
Мислиш ли, че е разумно?
Да.
Може би ако им поговориш за смъртта,
за това какво означава.
Какво искате да им кажа?
Ако не искате да умрете не забравяйте да почукате?
Не е честно. - А кое е?
Лоша новина.
Емилио е прострелян тази сутрин.
Мъртъв ли е?
Да, мъртъв е. - Не.
Слушайте! Г-ца Джонсън има да каже нещо!
Благодаря.
Само исках да ви кажа...
...че няма...
...че няма да бъда тук догодина.
Няма да се върна.
Защо? Ние ли направихме нещо?
Не, не аз...
Нямах намерение да остана.
Това беше неочаквана работа.
Щом няма да останете, защо ме накарахте да дам онова обещание?
Тогава си мислех, че ще остана.
А защо напускате?
Аз просто...
имам си свои причини.
Твърде много ви натъжи това, което стана с Емилио?
Може би.
И с Дюрел, и с Лайънъл, и с Кали.
Просто си мисля, че...
Ако ни обичате и държите да завършим,
защо избрахте да напуснете?
Тъжно ви е за другите, но ние сме тук.
А ние?Никой от нас ли не може да ви зарадва?
Работихме здраво и останахме в училище. Кажете, а ние?
Защо си събирате нещата днес? Последният ви ден е утре.
Приготвям се отрано.
Разбирам.
Онова което направихте, като ми дадохте 200 $
бе най- голямата добрина, която някой ми е правил.
Никой не дава 200 $
на мексиканче срещу честната му дума.
Затова ми позволете да ви върна заема.
Дори и да не завърша.
Защо да не завършиш?
Друг учител няма да ми пише отличен.
Ще ти пише, ако залягаш, както при мен.
Вие ми дадохте отличен, като начало.
Трябваше само да го задържа. - Шегуваш ли се?
По трудно е да го задържиш. Всеки може да получи веднъж отличен.
Да го задържиш е постижение.
Така ли мислите? - Сигурна съм.
Съзнаваш ли колко постигна този срок?
Поезията, която четем
се изучава в колежа?
В колежа. Същите тези стихотворения?
- Да. - Та те не бяха толкова трудни.
Ето виждаш ли?
Продължавай да работиш.
Ще завършиш.
Може дори в колеж да отидеш.
Какво ще кажеш?
Толкова ми е тежко,че напускам. Задушавам се.
Знам. Но имаш право.
Трябва да си луда да останеш с тая академична програма.
Парите никакви, работата тежка.
Ти защо продължаваш?
А защо пуша? Аз съм си луд.
Да ти помогна ли още?
Не, благодаря. До утре.
Чао.
Здравейте.
Добре дошла отново.
29 ият ден е. Последната ми възможност.
Може ли да остана другия срок?
Да.
Защо се върна? Защото ти е последен ден или защото някой
те е помолил да ме разубедиш?
Заради двете.
Не бях сигурна, какво искам
докато не чух, че напускате
до тогава си мислех,
че винаги ще ви заваря.
Когато и да се върна.
Но Раул ми каза, че напускате
просто така.
Разбрах,че това е последният ми шанс.
И аз реших.
Ние решихме.
Няма да ви позволим да си тръгнете така.
Както се казва в стихотворението
Не бива да се предавате.
Не бива да потъвате кротко.
Беснейте срещу помръкването на светлината.
Трябва да отстоявате своето, нали?
Я почакайте Аз не се предавам.
Това е моят избор.
Нямам причина да беснея срещу помръкването на светлината.
Не вие беснеете, а ние.
Виждаме ви като нашата светлина.
Какво? - Вие сте нашия свирач на дайре.
Аз съм ви наркопласьор? - Вие имате стоката?
Учителка сте ни. Имате това, което ни е нужно. Същото е.
Във всички учени стихотворения се казва да не се отказваш.
Няма да се откажем.
Няма да се откажем от вас. Никога.
Направо ще ви вържем за стола,
защото искаме да останете.
Какво искате за да останете? Шоколадче?
Отляво и отдясно да прозвучи - Луан, Луан!.
Ето така се прави.
Я да видя.
Ще ми подпишете ли годишника? - Ще го подпиша.
Как те навиха да останеш?
Дадоха ми шоколадче и ме нарекоха своя светлина.
Колко му трябва на човек.